Vad är det som försiggår?!
Vad är det här för oreda?!
Ni lovade ju att ni skulle vara tysta!
Melissa, lägg undan telefonen, nu direkt!
Vad gör den här framme?
Jag bad er att vara tysta, men titta på er...
Jacob, vad är det där?
- Himlen, mr Plummer. - Grön himmel och gula stjärnor?
- Det är Jupiterlägrets himmel. - Var försiktig, Jacob.
van Gogh skar av sig sitt eget öra.
Tystnad. Tystnad, allihop!
Jake! Här borta!
Vännen, titta på dig...
- Vad har hänt? - Dina föräldrar blir sena i kväll.
Kom, vi går. Vi går förbi Papaya King på vägen hem.
- Familjen Jardine, god kväll. - God kväll. Vem talar jag med?
- Vem är det? - Sal Bartolini, Max Jardines vän.
Är det Jacob? Du var bara en liten bebis sist vi sågs.
Du är väl stor nu?
- Är dina föräldrar hemma? - Nej, inte än.
Jag beklagar det med din farfar.
Max och jag var vänner länge, sen vi var i din ålder.
- Du måste väl vara runt tio nu? - Tretton.
Han var en sån kär vän, din farfar.
- Vet du när gudstjänsten är? - Vilken gudstjänst?
Begravningen. Det blir väl en gudstjänst snart...
- Vänta lite. - Vem är det?
Jag vet inte.
Kan jag hjälpa er?
- Väntar den där kvinnan på oss? - Nej, hon hyr butiken här nere.
- Antonio! - Ska vi verkligen flytta hit?
- Vi pratar om det senare. - Jag vill inte flytta till Brooklyn.
Hej, mrs Calvelli! Brian Jardine. Vi har träffats.
Ja, just det. Jag är så ledsen över det som har hänt.
- Jag beklagar. - Tack.
Jag beklagar verkligen.
Er far var en sån underbar man.
- Det var han. - Jag vet.
- Vad vill du? - Det här är min son, Antonio.
Ni har nog inte träffat min fru, Kathy.
- Hej! Trevligt att träffas. Leonor. - Hej. Jag har händerna fulla.
Vi ska ha en liten mottagning för vänner och familj här uppe.
Jag växte upp här. Förut låg det en grönsaksaffär här.
Ja, jag vet, er far berättade det.
- Jag kan hjälpa dig. - Tack.
Harpyan Ella? Hon är en nörd, men jag gillar rödtottar. Gör du?
Jag vet inte...
Jag tar det. Tyson är en skitstövel.
- Inte i "Olympens blod". - Jag har tv-spelet, ska vi lira?
- Nu? - Ja!
Jag kan inte. Det är min farfars begravning.
Jag vet. Jag vet aldrig vad man ska säga...
Man säger "Jag beklagar sorgen". Här, kan du bära den här?
- Jag beklagar sorgen. - Det är lugnt.
- Ritade du den här? - Ja, det är Jupiterlägrets himmel.
Du är en riktig konstnär! Det här är toppen!
- Klarar du det? - Ja då.
Du lär gilla området. Det har blivit väldigt bohemiskt.
- Det är bara en mottagning. - Flyttar ni, kan jag visa dig runt.
- Mamma och jag bor nära. - Jag vet inte om vi flyttar hit.
Hon ska besöka sin faster, och fastern är...
- Hej. - Hej.
Det är en efterrätt vi brukar göra i mitt hemland. Hoppas ni gillar den.
- Det hade ni inte behövt! - Max älskade den, så jag...
- Ni borde komma in! - Nej då.
- Jag insisterar. - Jag ville bara ge er kakan.
Jag har lite pappersarbete att ordna innan jag går hem.
Tack för den här. Det var vänligt. Tack!
- Ursäkta, vi ska gå. - Okej. Tack så mycket.
Tack för att ni kom. - Tack. Tack.
Okej, hej då! Tack, det var trevligt att se er.
- Jag minns inte den här. - Herregud! Hennes tallrik...
- Leonor? - Hej, Kathy!
- Pojkarna är på kontoret. - Nej, titta vad jag hittade.
- Min tallrik. - Vi fick med oss den tillbaka hem.
Sen packade vi allt och glömde bort den. Förlåt.
- Det är ingen fara. - Det är en vacker tallrik.
- Jobbar du inte? - Jag har inga patienter på måndagar.
Jag behöver en dag för att organisera mitt liv.
Vad skönt för dig!
- Butiken ser fin ut. - Det går inte så bra.
Den paisleymönstrade klänningen är fin.
Ja, jag älskar den! Du borde prova den.
- Jag måste packa upp allt. - Kom igen, det går snabbt!
- Perfekt! - Är du säker? Jag vet inte, jag...
Den är jättefin. Jag ska bara knyta här.
- Den är vacker. - Vad kostar den?
Oavsett pris får du 10 % rabatt. Jag ska titta... Nej, här uppe. Okej.
- Har du sytt den? - Nej, inte den här.
Men allt är handsytt. Den kostar 250 dollar.
Den syddes av Talita, en talangfull colombianska.
Vad tycker ni, killar?
- Jake? Jake, vad är vårt avtal? - Mamma, jag har ju semester.
- Och? - Pappa sa att det gick bra.
Vi har förbjudit spel på vardagar och internet före fem.
Men på semestern har de ju så mycket fritid. Vad ska man göra?
- Tysta! - Inte den tonen, tack.
Mrs Jardine, vi är snart klara med den här nivån. Lite till, snälla?
Okej, en nivå till. Men vad tycker ni om klänningen?
Fin! Jag trodde att den var er.
- Jake? - Toppen! Jag gillar fjädrarna.
Vad är det ni skriver?
Jo, jag antecknar... En idé som jag fick...
Ett uppslag till en kort novell:
en ung flicka, som ni, lever vid stranden av en sjö:
hon älskar sin sjö som måsen, och är lycklig och fri, som måsen.
- Gå emot henne. - Men så råkar en man komma förbi...
...får se henne...
...och i brist på annat att göra dödar han henne, som den här måsen.
Bra. Vad säger du till henne nu?
Vad säger du, tror du? Var är vi nånstans?
- Hjälp mig med middagen. - Var är mamma?
Hon träffar en patient. Hon blir sen.
- Ännu ett självmord? - Jake!
- Jag hittar inte mina teckningar. - Vilka teckningar? Skär de här.
De med Percy Jackson och monsterhavet.
- De där gamla? - Ja.
- Tittade du i bilen? - Ja, de är inte där.
- Då kanske vi slängde dem. - Varför det? De är ju mina!
- Du kan väl rita nya. - De blir inte som de gamla.
Vi flyttade. Vi slängde möbler och kläder och gav bort böcker.
- Och? - Jag ska berätta en sak.
Det är skönt att slänga saker, trots att det känns jobbigt först.
Du måste lära dig att släppa taget.
Jag spelar Trigorin, en berömd författare-
- och pojkvännen till en känd skådespelerska, Arkadina.
Och så har vi Nina, grannens dotter, som också vill bli skådespelerska.
Först verkar hon gilla Konstantin men har sen en affär med Trigorin.
- Det låter komplicerat. - Ja, det är en komplex historia.
Men den är också oförutsägbar och humoristisk.
Vilken del?
Bra! Ni har börjat äta!
- Hej, mamma. - Hur gick det?
Bra! Hon mår bättre.
Nu är problemet hennes man.
- Men nu vill jag inte prata jobb. - Jag berättade om den nya pjäsen.
- Jag är vrålhungrig! - Skulle du inte sluta med Terrain?
- Du skulle ju göra Broadway. - Det är inte så enkelt.
Du ville ju inte göra ideella saker utan nå en bredare publik.
- Saker och ting har förändrats. - Det är bra att kunna anpassa sig.
- Tony, vi behöver en till! - Jag kan inte, jag måste hem.
Försiktigt, Katy Perry!
12 minuter och 23 sekunder!
Från Jakes hus hit på 12 minuter och 23 sekunder.
- God eftermiddag, mrs Calvelli. - Hej, Jake.
Du hälsar aldrig, herrn.
Hej, Hernàn. Det här är Jacob Jardine -Jake.
- Hej, Jake. - Hej.
- Jake, Hernàn. - Så det är du som är sonsonen?
Ja, Max var hans farfar.
Hans pappa är Brian Jardine. Mannen jag berättade om.
Han är skådis, mamma är psykoterapeut.
- Hur trivs du i Brooklyn? - Jag gillar det.
Det är lugnare än Manhattan, och vi har mer plats.
- Ska du bli skådespelare, som pappa? - Jag vet inte.
Du ser ut som en konstnär. Det långa håret, allt...
- Kanske det. - Han berättar mer sen. -Visst, Jake?
- Trevligt att träffas. - Detsamma.
Så det där är sonen.
- Du, är din pappa en bra skådis? - Jag vet inte. Kanske.
Han kanske kan ge mig några tips, för jag vill bli skådespelare.
Ja, det kan han säkert. Han är inte så framgångsrik, direkt.
Jag vill gå på LaGuardias konstskola. Har du hört talas om den?
Nicki Minaj gick där... Al Pacino, men han hoppade av.
- Ja, pappa sökte nog dit. - Jaså?
Det är min drömskola. Jag har letat efter dramakurser och övat själv.
Jag ska provspela nästa år, inför nian.
Jag måste öva mycket, så jag behöver en partner.
- Men jag är ingen skådis. - Du kan väl läsa?
Jag har övat på "Ljuva ungdomstid" och "Paria" av August Strindberg.
"Paria" är perfekt för oss, för det är bara två killar.
Om du fokuserar på konsten, kan vi gå där tillsammans. Kul, va?
- Jag kan väl försöka... - Så ska det låta!
- Är Hernàn din mammas pojkvän? - Usch, nej! Han är en vän från Chile.
Mina föräldrar är gifta, men de bor inte ihop.
- Jag fattar inte. - Inte jag heller.
Pappa reser mycket. Han jobbar för FN.
- Var är han nu? - I Angola i Afrika.
Titta vad han skickade!
- Saknar du honom? - Jag gjorde det förut.
Men det har varit så här länge, så jag har vant mig.
Pappa åker bort om han spelar in en film, men det var länge sen nu.
Här är den! Pappa vill ta med mig på safari, och det här är djuren.
Så häftigt!
- Hade du velat att de bodde ihop? - Nja...
Han brukar laga porchetta, ugnsstekt grisrumpa.
- Det låter vidrigt... - Det är gott!
Vi sitter vi bordet, alla tre, och pappa berättar-
- om folk och platser och historier om Afrika.
Vi är som en normal familj, men så börjar de bråka, som vanligt-
- och då inser jag att vi har det bättre utan honom.
Tänk om din mamma följde med på safarin...
- ...och så blev de kära igen. - Chansen är inte så stor.
Men tänk dig. Du får ett kuvert.
I det finns två safaribiljetter, en till dig, en till din mamma.
Hon bestämmer sig för att åka, för hon skulle behöva en semester.
När ni kommer till Afrika, visar din pappa er en fantastisk plats-
-som på den här bilden.
Ni ser lejon, elefanter och giraffer.
Dagen börjar lida mot sitt slut.
Din pappa vill se solnedgången på en kulle-
- men du är för trött och säger att du ska vila på hotellet.
Så de går i väg ensamma-
- och när de är på kullen, är himlens färger...
- De har aldrig sett nåt liknande. - En grön himmel med gula stjärnor.
- Vi måste lösa det finansiella. - Det finansiella?
- Ja, som han lämnade... - Det finansiella, Audrey?
- Snälla... - Vi har mycket att titta på.
Mamma, kan jag äta middag hos Jake i kväll?
- Kan jag äta hos Jake? Hamburgare. - Och korv.
Antonio, vi har middag hemma, och jag kan inte hämta dig sen.
Du får inte gå hem ensam så sent.
- Han kan sova över. - Har du pratat med din far?
- Det går bra för honom. - Är du säker?
- Klarar du det? - Ja då.
Pappa, kan Tony sova över i natt?
- Hej, Leonor. - Hej.
Du har väl träffat min syster, Audrey?
- Hej, Leonor, det var länge sen. - Får Tony stanna på middag?
- Och sova över? - Ja, det blir för sent att gå hem.
Tony, vill du äta korv och hamburgare med oss i kväll, så får du det!
- Jag ville bara kolla med dig. - Det är ingen fara!
Det är så roligt att Jake har en vän. Han har inte så lätt att få kompisar.
Det är kul att de kommer överens. Du har en fin unge, det vet du nog.
Leonor, vill du ha lite vin?
Brian och jag ville prata med dig ändå, så...
- Det kanske passar bra nu. - Tack.
Men jag måste tillbaka och ordna några saker på kontoret.
Det går snabbt. - Eller hur, Brian?
Jag måste tillbaka, men tack.
Leonor, efter att pappa dog är det så mycket som har hänt.
Vi har inte hunnit prata om butiken och allt...
Vi kanske kan prata i veckan?
Jag är ledsen, men det går inte, jag ska göra inventering...
- Nästa vecka, då? - Kanske.
På torsdag slutar jag tidigt, så jag kan komma på eftermiddagen.
- Javisst. - Toppen!
- Kom, maten kallnar. - Området förändras.
- Det där är en... gammaldags butik. - Hon sa att det inte går så bra.
Klart hon säger det. Kontraktet går ju ut.
Min kille sa att ett liknande utrymme i det här området kan ge...
- ...5 000. - Får jag ost, senap och ketchup?
- Gästerna först. -Tony? - Avokado, tomat, ost och ketchup.
- Vad betalar hon nu? - 1 100.
Vi kan prata om det lite senare...
Tony, bor din pappa i Afrika?
Ja, i Angola, en liten portugisisk koloni i Afrika.
Jag skrev en uppsats om det. Jag fick B+, trots att jag slarvade.
Lärarna ger en bra betyg när man slarvar-
- men när man anstränger sig, så får man dåliga betyg.
Kan ni skicka ketchupen? Jag gillar ketchup.
Hoppa upp, hoppa upp! Använd rösten.
Ni är träd i skogen!
Och det snöar!
Ni är usla dansare, men ni tror att ni är fantastiska!
Ge det ljud!
Jag har en ny avslappningsövning.
Vänd stolarna åt det här hållet, och... Nej, det här hållet!
Börja skrik!
Slappna av i halsen.
Ge den till mig! Ut ur bilen! - Sluta prata!
Skådespeleri baseras på det man ser. Observation.
Att förstå vad som orsakar olika beteenden. Förstår ni?
Så när vi gör repetitionsövningen-
-så reagerar vi bara, okej?
Då börjar vi med övningen. Ta god tid på er.
- Din tröja är fin. - Min tröja är fin.
- Gillar du min tröja? - Nej! Inga frågor. Observationer.
- Du verkar arg. - Jag verkar arg.
- Du verkar arg. - Du verkar arg!
- Jag gillar ditt hår. - Jag gillar mitt hår.
- Hur länge har du gjort övningen? - Hur länge har du gjort övningen?
Hur länge har du gjort övningen? Jag skojar inte!
- Du får mig att göra misstag. - Du får mig att göra misstag.
Du får mig att göra misstag!
- Jag får dig att göra misstag! - Jag får dig att göra misstag!
- Jag gör övningen som jag vill! - Jag gör övningen som jag vill!
- Jag älskar den här övningen! - Jag älskar den här övningen!
- Jag vill inte göra nån annan! - Jag vill inte göra nån annan!
- Jag vill aldrig byta övning! - Jag vill aldrig byta övning!
- Du har en usel attityd! - Du har en usel attityd!
- Din är värre än min! - Din är värre än min!
Du är en mästare på dåliga attityder!
- Du har ost där hjärnan borde vara! - Jag har ost där hjärnan borde vara!
- Hur får du nåt gjort?! - Hur får jag nåt gjort?!
- Hur får du nåt gjort?! - Hur får du nåt gjort?!
- Jag vet inte vad du pratar om! - Jag vet inte vad du pratar om!
- Du har noll koll! - Jag har noll koll!
- Ska du tvinga fram en fråga? - Jag ska tvinga fram en fråga!
- Jag gjorde det igen! - Jag gjorde det igen!
- Du gjorde det igen! - Du gjorde det igen!
- Du! - Du!
- Försvinn ur min åsyn! - Försvinn ur min åsyn!
- Oj! Jag fick nåt i ögat. - Där är det ju! Titta!
- Lägg honom i en kista. - Fall bakåt.
Fall bakåt.
- Paul var helt cool. - Miles började!
Nej, för hon hälsade på oss, så han hälsade tillbaka.
Sen började hon prata och använde mina ord emot mig.
- Och sen... - Hon lade ord i munnen på mig.
Jag frågade henne om slutet.
- Hon ändrade det! - Jag ville ändra det, men...
- Här, passa! - Här, här, här!
- Snygg räddning! - Snyggt, Tony!
Umar, vi gör som brasilianarna! Vi tittar inte dit vi passar.
Visst, om du kommer på träningarna.
- Du kom ju inte i går. - Tony har en ny pojkvän.
Fråga din syster om jag är en sån som har pojkvän.
Min kusin Allen går på 342.
Det är väl lille Jakes skola? De säger att han är skum.
- Håll käften, Joey! - Han ritar klänningar åt tjejerna.
- Ge tillbaka den! - Här, ät den!
Slåss, slåss, slåss, slåss!
"...ger en strålblick hit ner från min härliga Annabel Lee."
"Och i nätternas fred kan jag lägga mig ned här hos henne"-
- "som äger mitt liv och min ed."
Vad säger han här? Vad pratar han om här?
Jag tror att hans kärlek...
Han föreställer sig henne för att han älskar henne så mycket.
Han kan skapa en version av henne i sitt hjärta.
Eller kan det vara bokstavligt? Han kanske brukar åka-
- och ligga bredvid henne vid hennes grav.
Er uppgift är att försöka skriva en dikt.
Eller försök inte -gör det. Skriv en dikt om nån ni älskar.
Det blir roligt, gör det kul. Det är er uppgift.
- Hej. - Hej.
- Hej, Leonor. - Hej, Jake. Vart är du på väg?
- Är Tony på kontoret? - Ja, han ska hjälpa mig i dag.
- Men vi ska träffa några vänner. - Samma vänner som slog honom?
- Va? - Ja, de klådde upp honom.
Du borde fråga honom varför.
- Vad hände? - Joey och jag krockade.
- Men din mamma sa... - Hon är så dramatisk.
Jag måste stanna och hjälpa henne. Titta. Hon är dålig med siffror.
- Gå du, så ses vi senare. - Okej.
Förlåt, Leonor. Det blev sent. Passar det fortfarande?
Ja då. Jag skickade hem expediten så att vi skulle kunna prata.
- Vill du gå in? Jag ska röka färdigt. - Okej.
- Butiken är fin. - Tack.
Brian, du kan väl slå dig ner?
Min syster och jag håller på att överföra äganderätten.
Det är nästan klart.
Pappa lämnade allt i ordning, skatterna och allt...
Vi väntar bara på ett hyreskontrakt till butiken.
Din far gillade inte kontrakt, och han ville ha mig här.
Max tyckte att butiken gav glans åt området, och han var stolt.
Området förändras. Du har nog märkt att hyrorna har gått upp på sistone.
Ja, jag har märkt det, och det gjorde Max också-
- men han ville att jag skulle bli kvar här.
Det vill vi också.
Audrey har skrivit ett nytt kontrakt, och vi anser att det är sjyst.
Det är inte marknadspris, det vore omöjligt-
- men du kan inte förvänta dig att betala lika lite som förut.
- Titta på det. - Innan vi tar det här vidare...
...vill jag att du tittar på det här.
Jag är nog en av få som fortfarande framkallar sina fotografier.
Det är en helt annan sak än att se dem på mobilen, eller hur?
Det där är jag i trädgården på självständighetsdagen.
Det där är jag, Tony och Max på Saint Anthony-marknaden.
Det där är vi och min släkt, när de kom på besök.
Din far och jag var väldigt goda vänner.
Vi umgicks väldigt mycket.
Det du och din syster inte förstår är att er far ville ha kvar mig här.
Han såg mig som en del av det här huset och området.
Jag var mer som hans familj än vad ni var.
- Det är absurt sagt. - Ni pratade nästan aldrig.
Ni kom aldrig på besök. Jag var här, och vi sågs dagligen.
Jag kom inte hit för det här. Titta på kontraktet, det är sjyst.
Jag behöver inte se det.
Jag anar vad du och din syster har tänkt er.
Jag ger det till min advokat.
Okej... Vi hade väl inget annat att prata om, antar jag.
Okej. God kväll, Leonor.
Brian, kan du hjälpa mig? Jag måste ringa en patient.
- Ett ögonblick. Är Jake här? - Ja.
- Hej, pappa. - Varför spelar du på en vardag?
- Får Tony äta här? - Nej!
- Han ville få några skådistips. - Det räcker nu, stäng av.
- Pappa, kom igen! - Nej! -Tony, du måste gå hem.
- Jag ger dig tips en annan gång. - Visst, mr J...
Din mamma väntar där nere.
- Har du frågat din mamma? - Hon älskar när Jake kommer.
- Jake, middagen är ju klar. - Jag äter den till lunch i morgon.
- Okej, men kom hit när du vaknar. - Tack, mamma!
- Snälla, mamma! - Nej, Antonio!
- Vi har ju spaghetti i kylen! - Nej betyder nej. Fråga inte igen.
- Vi är tysta. -Eller hur, Jake? - Ja.
Nej, Antonio! Tjata inte!
- Det är lugnt, Tony. Vi ses i morgon. - Okej.
- God natt, Jake. - God natt, mrs Calvelli.
- Vi ses i morgon! - Ja, vi ses!
Snyggt mål!
Jag pratar inte med mamma längre. Hon sa att du inte får vara hos oss.
- Varför får jag inte det? - Jag vet inte.
Din pappa vill nog inte att jag är hos dig heller.
- Varför är de så arga? - De har affärer ihop.
De har problem, så de tar ut det på oss.
Ja, pappa var kylig i går. Jag tänker inte prata med mina föräldrar heller.
- Inte? - Inte om de inte ber om ursäkt.
- Det blir inte lätt. Klarar du det? - Ja då.
- Du är en bra vän, Jake. - Du också.
Hej!
Har det hänt nåt med Leonor?
Butiken är stängd. Klockan är inte ens fem.
Har du träffat Tony?
Jake... Kan du sluta fåna dig?
Såg du om butiken var öppen när du kom hem?
Var den öppen? "Nej, det var den inte"...?
Jake, prata med mig.
Audrey! Hej!
Nej, jag har inte hört av henne.
Butiken är stängd i dag.
- Det är ju vi som bär ansvaret. - Audrey säger till om det är nåt.
- Hon har typ gjort det redan. - Va?
Ja, hon sa att hon ska ha pengar för butiken.
- Otroligt! - Ja.
Jake, har du träffat Leonor i dag?
- Pratar han fortfarande inte? - Nej.
Du kan inte vara tyst för evigt.
- Du verkar vara en erfaren skådis. - Jaså?
Under känsloövningen verkade det så naturligt.
Min pappa var stuntman, så jag var ofta på filminspelningar.
- Så du har gjort det här länge? - Nej, för han dog när jag var åtta.
- Dog han under ett stunt? - Nej, han hade strupcancer.
- Jag beklagar sorgen. - Tack.
- Vi ses. - Det hoppas jag.
- Känner du nån med en pool? - Nej, hurså?
Jag vill se henne i baddräkt. Kan du föreställa dig?
Jag har aldrig tänkt på det.
- Så... Vem gillar du? - De är trevliga, allihop.
- Du kan berätta. - Berätta vad?
- Om du gillar nån. - Jag vet inte.
- Så säger du jämt. - Jag har en idé du lär gilla.
Jaså? Vad då?
Eva pratade om att dansa. Det finns en eftermiddagsklubb för barn.
- När då? - På söndag, inne i stan.
- Då går vi. - Det vore väl kul?
Ja, om jag får dansa med henne.
- Wow, Jake! Snyggt! Jag är impad! - Tack.
Hej. Kan jag hjälpa er?
Tack, men jag vill bara prata med Leonor.
- Hej, Leonor. - Hej!
Ett ögonblick, jag ska bara göra klart det här.
- Du är hemma tidigt! - Måndag...
Just det, din lediga dag.
- Vilken söt klänning! - Jag har sytt den.
- Leonor, har du en minut? - Jag måste sy klart klänningen i dag.
- Pratar Tony fortfarande inte? - Inte ett ord i går.
- Samma med Jake. - Det är väldigt irriterande.
En bra sak är i alla fall att Jake ritar mer än nånsin.
- Är det bra? - Ja, om han vill gå på LaGuardia...
...så måste han ha en portfolio.
Ska Tony fortfarande söka in?
Hur ska jag kunna veta det? Han har inte sagt nåt på fyra dagar.
Jag är utbildad i konfliktlösning, och jag vill hjälpa till.
Jag vill hjälpa till med att lösa problemet mellan dig och vår familj.
- Har din man bett dig att komma hit? - Nej.
Han arbetar väldigt hårt. Han repeterar en ny pjäs.
Det visste jag inte. Jag har inte träffat honom.
Jag vet att han har väntat på ett besked från dig.
- Leonor... - Inte här.
Du tror säkert att vi är såna där rika personer som flyttar hit-
- men sanningen är att Brian inte har tjänat nåt på länge.
Jag har hållit oss flytande.
- Det är inte mitt problem. - Jag vet.
Vi kan ge dig tid, men vi behöver de här pengarna.
Vi måste kunna täcka butikens hyra. Det är inte orimligt att be om.
Hon vållar problem, Brian.
Än en gång har vår varme, älskvärde, okloke far lämnat oss-
-en stor röra och inga instruktioner.
Jag tycker att vi borde starta vräkningsprocessen nu.
- Jag vill inte behöva göra det. - Det tar ju sin tid.
Jag vill inte att vi ska bli osams. Pojkarna är ju bästa vänner nu.
Vår pappa slet hårt för att kunna lämna oss nåt-
- och nu har du en stor, fin lägenhet, och jag har inte fått nånting.
- Ge mig lite mer tid. - Jag kan inte göra det här utan dig.
- Vill du gå till stranden med mig? - Va?
Stranden! Du och jag!
- Ja? Nej? - Nej, Tony. Du är jättesjyst.
Men jag gillar äldre killar.
Jaha...
- Tack för att du är ärlig. - Va?
Tack för att du är ärlig!
PERSONAL SÖKES
Hon struntar i kontraktet. Hon försöker inte förhandla.
Hon tänker inte flytta. Hon anställer folk just nu.
Jag sa ju att det inte skulle bli lätt.
Audrey vill vräka henne.
Hon har redan skaffat en advokat.
Bra. Då är det bestämt.
Är det?
Vem ska berätta för Jake?
Jag gör det. Det är mitt problem.
Gör det snart.
Snälla.
Vad är det ni skriver?
Ett uppslag till en kort novell:
en ung flicka, precis en sådan som ni, lever vid stranden av en sjö:
hon älskar sin sjö som måsen-
-och är lycklig och fri, som måsen.
Men så råkar en man komma förbi, får se henne-
- och i brist på annat att göra dödar han henne, som den här måsen.
- Boris Aleksejevitj, var är ni? - Jag kommer!
- Vad är det? - Vi stannar.
Jag drömmer!
Så...?
Förstod ni varför Nina sa att hon var måsen?
Jake, det var din fars premiär.
Tänker ni nånsin på nån annan än er själva? Va?
Säg nåt, Jake! Säg nåt!
Det är svårt att inse att ens föräldrar också är människor.
De bryr sig om saker, de gör misstag-
- de försöker göra det rätta. Förstår du vad jag säger?
Vad är det som är så roligt, Tony?
Säg vad som är så roligt! Tror du att du kan bli skådis?
Nej efter nej... Vi får se när du inte kommer in på LaGuardia.
- Brian! - Förbannat!
Häng dem efter färgton.
Jag brukar ha ljust längst fram och mörkt längst bak.
Svart är allra längst bak.
- Hej, kan vi hjälpa er? - Det är okej, det är till mig.
Det här är Brian Jardine, vår granne och en stor skådespelare.
- Har jag sett er i nåt? - Det tvivlar jag på.
Han är med i en ny pjäs. - Vad heter den?
- "Måsen". - Den måste vara väldigt populär!
Kan jag få fem minuter ensam med dig? Snälla?
Dagen din far dog...
...kom han förbi på morgonen.
Jag bad honom att köpa ett paket cigaretter.
Och sen såg jag honom aldrig mer.
Han brydde sig om mig, Brian. Kan du tänka dig?
Varje dag pratade vi och öppnade oss för varandra.
Har du nånsin haft en sån vän? Nån du kan berätta allt för?
Bara min fru.
Jag är väldigt lik Jake.
Jag har aldrig haft lätt att få...
...nära vänner.
Jag hoppas att du förstår-
- att det som händer inte är personligt.
Jag kan inte betala tre gånger mer än jag betalade din far.
Det är omöjligt.
Jag skulle inte överleva.
Jag trodde att du var med i en ny, stor pjäs.
Jag är med i en ny pjäs, men den är inte stor.
Det ger inte mycket pengar.
Det är bara så här det är, Leonor.
Jag är lyckligt lottad som fick ett hus i Brooklyn.
Han ville att jag skulle stanna här.
Men jag har en syster, och hon har också en familj.
Vi måste fatta besluten tillsammans. Det är inte bara upp till mig.
Vet du att din far trodde att Audrey ärvde hans intelligens?
Han hade säkert hållit med Audrey om att det allra viktigaste...
- ...är att ta hand om affärerna. - Nej, det hade han inte.
Vad vill du att jag ska säga? Vi har också räkningar att betala!
Vet du varför din far inte kom-
- på din sons senaste födelsedagskalas?
- Han hade influensan. - Det var bara som han sa.
Sanningen är att han skämdes-
- över att allt i ert hem hade betalats av din fru.
Han tyckte att det var omanligt.
Tja...
Han är inte här längre. Eller hur?
Sannerligen inte.
Tyvärr är den här klausulen vanlig i affärsavtal.
Vad ska jag göra? Jag har inte råd med det här.
Jag bad ju dig att inte gå ut. Jag bad dig att inte gå ut, Antonio!
Jag är så trött på de här fasonerna!
Jag är ledsen, Leo.
- Varifrån får de den här siffran? - Det är en straffavgift.
Du har stannat kvar för länge. Det är därför den är med där.
- Och det finns inget vi kan göra? - Jag har gjort allt jag kan.
Du har en vecka på dig.
En vecka på dig att lämna butiken.
Mamma?
Hej, mr J. Är Jake hemma?
Ja. Han gör läxorna.
Får jag prata med honom?
Självklart. - Kom in, båda två.
Vill du inte ha nåt, Leonor?
Det är bra, tack.
Mamma! Tony sa att Leonor ska evakueras från butiken!
- Nej, hon ska vräkas. - Hur kan ni göra så?!
- Det är svårt. - Hyran är för hög!
Hon har inte råd! Pappa måste ge henne rabatt.
Vi har försökt prata med dig, men du sa ju inget.
Vi pratar ju nu! Förlåt, jag ska aldrig göra om det.
- Lugna ner dig, Jake. - Jag har en idé.
Farfar Max lämnade inte bara det här huset till oss.
- Nej, han älskade Leonor också. - Självklart gjorde han det.
- Men jag och Audrey fick allt. - Jag har en bra idé.
Vi flyttar tillbaka och hyr ut det här huset.
Tony och jag ska ju gå på LaGuardia i Manhattan.
Då slipper jag ta tunnelbanan. Jag kan gå i stället.
Och du är närmare teatern! Jag älskade pjäsen, pappa.
Tony också. Vi pratade om den efteråt.
Du var jätteduktig, och den var komplex och så.
Förlåt för att jag inte sa det förut, men jag gillade den verkligen.
Lugn, vännen.
Lugn.
- Mr Jardine? - Hur är det, grabben?
Förlåt, pappa.
- Är du snart klar med portfolion? - Jag behöver bara en teckning till.
Du sa samma sak förra veckan. "En teckning till."
Jag vill att de ska vara bra.
Minns du historien om min vän Tina?
Hon som sålde sitt hår för en tågbiljett i Indien?
Det var Martine. Tina var en klasskamrat.
Hon var dansös, precis som sin mamma.
Hon var född till att bli dansös.
I high school kom hon in på ett fint konservatorium.
Vi sågs ett par gånger efter det, och hon hade alltid fullt upp.
Men hennes arm var jämt i en mitella, eller så hade hon kryckor.
Den sista gången vi sågs var på tunnelbanan.
Hon hade slutat dansa. Hon var ur form.
Man hade aldrig kunnat tro att det var samma tjej.
Tack, pappa, vilken uppmuntrande historia...
- Varför lyckades inte Tina? - Jag vet inte.
Hon tränade för hårt. Förstår du?
Hon övade för mycket. Hon litade inte på sin talang.
Jake, du lär träffa många begåvade personer-
-men konstnärslivet passar inte alla.
Alla vet inte när man ska insistera-
-och när man ska... sluta.
När man ska pressa sig och när man ska ta det lugnt.
De flesta har inte den balansen.
- Hur vet jag om jag har den? - Det är därför jag säger det här.
Du ska lämna in din portfolio snart, och de kommer att älska den.
Det vet jag att de kommer.
Och de kommer att älska dig.
Du kommer att gå på LaGuardia.
Och du kommer att ha kul och stöta på utmaningar också.
Men snart nog märker du om du har den där balansen.
Ska Tony fortfarande söka in?
Jag vet inte. Jag vet inte vad han gör.
- Jag borde ha skött det annorlunda. - Vad menar du?
Tony och hans mamma...
Jag önskar att jag hade berättat för dig tidigare.
- Hade det förändrat nåt? - Nej.
Troligtvis inte. Men ändå...
Pappa, får jag spela tv-spel? Hade det gått bra?
Självklart.
Tror du att det går bra för mamma?
Det tror jag.
Om nån... Tyst! Om nån sjöng bredvid dig...
Så det är sant? Han gjorde det!
Svara på den här frågan...
Översättning: Malin Kärnebro www.btistudios.com